Høsten 1937, etter å ha inntatt Shanghai,-
- vendte Japan seg mot den kinesiske hovedstaden Nanjing.
I et mørkt kapittel i menneskehetens historie-
- ble over 200 000 drept i kampene.
Vanlige mennesker kjempet fortvilet for å overleve.
Denne beretningen er inspirert av faktiske hendelser.
Etter 20 dagers bombing falt Nanjing 13. desember 1937.
Klassen min og jeg kom ikke med båten.
Vi måtte løpe tilbake til kirken.
Vi kom bort fra hverandre i den tykke tåka.
Major Li hadde bare noen få soldater igjen-
- og Nanjing kunne ikke lenger stå imot.
De som var igjen, flyktet for livet.
Slutt å telle! Shu og to andre mangler.
- Slipp oss inn! - Det er ikke plass!
Finn deres eget gjemmested!
Det er ikke plass, sa jeg!
Kom!
Gå videre!
Det er folk her!
- Hvem der? - Kom fram!
Kom fram!
- Svin! - Til helvete med dere!
Stans!
Snu deg!
- Ikke rør deg! - Amerikaner...fra frisonen.
- Hva? - Amerikaner.
- Amerika? - Ikke soldat.
- John Miller. - Opp med hendene!
- Jeg jobber i kirken. - Opp med hendene!
Opp med hendene!
Er dere blitt atskilt...
Atskilt fra familiene deres?
Familiene deres...atskilt?
Jeg...skal til... Winchester Cathedral.
Vet dere hvor den ligger?
Hvor? Hvor?
Mister?
Hva sa du? Sa du "mister"?
Du sa "mister". Snakker du engelsk?
Vi er fra Winchester Cathedral.
- Hva sa du? - Vi er fra Winchester Cathedral.
- Nå tuller du! - Vi er elever ved klosteret.
- Skal dere dit? - Hvorfor vil du dit?
Jeg skal hjelpe til med å begrave faderen deres.
Ikke faren, men faderen deres...
- Fader Ingleman? - Ja, vi skal begrave fader Ingleman.
Jeg skal sende ham av gårde-
- til himmelen, eller noe sånt.
Kan dere vise meg veien?
Peng, ut på flanken og vær klar til ildgivning.
Er du døv?
Major Li, vi er de eneste igjen. Vi burde trekke oss tilbake.
- Kjemp videre. - Ja, major.
Nå har jeg deg!
- Kom. - Ja, major.
Den veien!
Siden major Lis soldater var så få, ble nesten alle drept.
De kunne ha flyktet og vendt hjem.
Men i stedet ofret de livet for oss.
Dette er siste kampen om Nanjing.
Historien om den fortelles fra generasjon til generasjon.
Zhen!
Zhen! Slipp meg!
- Fader Ingleman fløy vekk. - Fløy vekk?
Her. Japansk bombe.
- Han fløy vekk med bomben? - Ja.
- Hvorfor lå den døde her ute? - Gu bestemte det.
Lukte vondt, sa han. Han flytte liket hit.
- Hvem er Gu? - Kokken vår.
Han flyktet, lot noen elever være igjen her.
Noen elever hentet av foreldre.
Noen elever ingen steder å dra.
Hvem er her nå? Bare du og jentene?
Selv om her ikke er noe lik, må dere betale meg.
- Nei. - Nei, nei. Dere må betale meg.
- Nei. - Jo, jeg kan ikke endre på det.
Etter det jeg måtte gjennom, burde jeg heve prisen.
- Er pengene der inne? - Ingen penger.
- Qian der inne? - Nei.
- Det er ingen penger der inne? - Nei.
Vi ser etter. Det er nok penger i en katolsk kirke.
- Nei. - Sier du ikke noe annet enn nei?
- Kan du fikse lastebil? - Hva?
Hjelp oss å dra fra Nanjing.
Fikse lastebilen? Gratis?
Nei. Jeg kan ta bildeler og selge. Har dere verktøy?
- Nei. - Vi går inn.
Zhen ga ikke lyd fra seg.
Ikke engang da de stakk henne om og om igjen.
- Det er min feil. - Det er ikke din feil.
Det er din feil!
Faren din lovet å ta oss med i en båt vekk fra Nanjing.
Hvor er han? Han flyktet.
Vi ventet og ventet, og nå er japanerne her.
Japanere overalt. Det er for sent å komme seg til frisonen nå.
Zhen døde på grunn av faren din!
Hold kjeft!
Hva gjør dere? Slutt!
Slutt å slåss!
Hei!
Slutt!
Jeg heter John. Hei. Jeg er amerikaner.
Han er begravelsesagent.
Jeg vet det er vanskelig, men dere må slutte å krangle.
I dag har dere to sett nok grusomhet for et helt liv.
Jeg er ikke noe flink med barn.
Vi går og... Forresten, vil dere ha mel?
Mel å lage brød av til jentene?
- Boller. - Hva?
- Boller. - Akkurat. La oss finne kollektskåla.
- Hvor? Der oppe? - Nei.
Pent. Glem frisonen, jeg tror jeg sover her i natt.
Han er dyster. Hvem er det?
- Er det fader Ingleman? - Ja.
De der nordeuropeerne er tungsinnede folk.
Ikke mye moro med dem. Se på ansiktet hans.
Det ødelegger...hva kaller dere det? Feng shui?
Jeg vil ikke ha en prest stirrende på meg mens jeg sover...
- Nei! Nei! - Hei!
Faderen min.
Jeg, foreldreløs. Adoptert.
Beklager, men...
Jeg vil ikke ha en prest som stirrer på meg når jeg sover.
Jeg kan ikke... Bare la meg... Sånn. Bedre.
- Har du noe å drikke? - Nei.
- Man har vin i kirken. - Ingen ting.
Ingen ting?
Nei! Nei! Nei!
- Det er barberutstyr. - For en idiot!
- Hva? - Jeg sa du er en idiot.
- Hva sa du han het? - George Chen.
- George. - I morgen...du fikse lastebil?
Hjelp oss.
- Fikse lastebil? - Ingen penger!
Qian, qian, George.
Gu. Opp med porten, det er Ling!
Hører du meg, Gu?
Apne porten! Det er Ling!
- Du hadde en avtale med ham? - Ellers hadde vi ikke dratt hit.
Gu, åpne porten! Det er Ling. Er du døv, eller?
Det er noen der. Be Gu komme hit.
Gå til frisonen på vestiden. Gå nå.
- Nei, vi vil treffe Gu. - Han er ikke her.
Pissprat! Gu sa at kirken er under Vestens beskyttelse.
Japanerne kan ikke komme inn. Svinet! Jeg ga Gu et gratisnummer.
Han lovet meg. Be dritten komme!
Han er ikke her!
Dere bør dra til frisonen.
Vi går ikke herfra.
Hei! Hvordan våger dere!
Dra til frisonen!
Der er ikke plass til en makk! Vis nåde og slipp oss inn!
Ikke hopp!
- De er fra gledeskvarteret. - Hva betyr det?
Det betyr bordell.
Det var de berømte kvinnene fra Qin Huai-floden.
Mytene om dem var like gamle som byen Nanjing.
- En fra Vesten! - Er han prest?
- Aldri. - Ingen prest ville flørte slik.
Hva så, bare han beskytter oss.
Kom hit. Dette er stjålet fra helvetes innvoller.
Lenge ikke bakt brød.
Lenge ikke bakt brød? Men i kveld skal vi spise brød.
Kvinnene overtok raskt kjelleren.
Der var skittent og rotete, men på noen timer-
- hadde de forvandlet den til Qin Huai.
Duften av rouge og parfyme danset opp i luften.
Vi kjenner brødduften. Vi kommer opp!
Jeg klarte ikke å stoppe dem.
Hallo.
Jeg husker da jeg så kvinnene for første gang.
De var luddere som valset rundt i undertøy,-
- ikke de elegante damene legenden om Qin Huai fortalte om.
Se, dette blir godt.
George, din lille dritt. Du sa at det ikke var vin her.
Unnskyld meg.
Hva sier han?
Hvordan våger du? Vi selger vin for å hjelpe foreldreløse barn!
Vi er alle foreldreløse. Vi trenger også hjelp.
Nettopp.
- Hva sier de? - At de er foreldreløse.
Jeg vil adoptere dere alle. Her og nå.
Adoptere oss alle? Det ville du ikke klare.
Dere er ikke de eneste som kan engelsk!
Snakker du engelsk?
- Vesterlendingen er en playboy. - Har du ikke hørt det?
Vesterlendinger med skjegg er kåtest!
Ikke rart hun er den beste i Qin Huai!
Mo, bruk evnene dine. Forfør ham.
Ja visst! Få stornesen til å bli vill etter oss.
Jeg heter John. Hva heter du?
Yu Mo.
Yu Mo. Det liker jeg.
Så hva er det du og vennene dine gjør?
- Vi er førskolelærere. - Jaså?
- Skamløst! - Og du, hva gjør du?
Jeg er også førskolelærer.
Oss lærere imellom,-
- skal vi sette oss ned sammen og ta en kopp java?
Hva snakker de om?
Ikke noe. Han spurte om prisen din.
Han syns du er for billig.
Her er ikke kaffe. Vi drikker oss heller fulle.
Skål.
Tjener du nok i førskolen?
Kommer du?
Jeg vil at du skal føre oss ut Nanjing.
Hva?
Greit. Kan vi gjøre dette først?
Jeg mener det. Hvorfor tror du ellers at vi flørter med deg?
- Ut av Nanjing? Hvordan? - Det vet jeg ikke.
Men jeg vet at ansiktet ditt kan få oss ut herfra.
Japanerne rører ikke folk fra Vesten.
Har du sett der ute? Det er umulig.
Nei. Penger nok?
La oss...
Spøker du? Hva? Hei!
La oss løse dette.
Tenk over det. Hvis du hjelper oss,-
- skal jeg takke deg på måter du ikke kunne drømme om.
Det skal vi alle gjøre.
Kan jeg få et forskudd?
Japanerne har sagt at de som hjelper soldater skal skytes.
Jeg skyter deg først, din lille dritt.
Apne og bær ham inn .
Opp med dere. Hent vann.
- Fort! - For et humør.
Han tror han er så tøff. En riktig helt.
Han beskytter Nanjing og kvinner som oss mot japanerne,-
- så han mener han har rett til å være grinete.
Kvinner som oss må gjemme seg her.
Hvis han gjemmer seg, er han en feiging.
- Ja. - For en feiging.
Har noen en saks?
Takk.
- Du ødelegger kjolen min! - Ikke rør ham!
Spar det til japsene. De leter etter kinesiske soldater.
- Du setter oss i fare. - Det er klosterjenter her.
Håndkle.
For et vakkert ansikt.
Dou har bra mannfolksmak.
- Han likner på broren min. - Tenner du på ham?
Han likner virkelig på broren min.
- Du liker ham. - Det gjør jeg slett ikke.
Ro deg ned. Han har ikke fått hår på den engang.
Han var hjemløs, så vi hjalp ham. Han heter Pu Sheng, bare barnet.
Hvorfor overlate ham til oss?
Lag en bandasje, så han ikke forblør.
Det er alt jeg kan gjøre.
Jeg vil han skal være på et varmt sted før han dør.
Takk.
Vent!
- Hva vil du? - Vi har skarpe tunger-
- og er uforskammet. Jeg håper du kan tilgi oss.
Ikke rett våpen mot en prest.
Mo.
Liker du meg som prest?
Jeg har kledd meg opp for din skyld. Har jeg en sjanse nå?
Er han prest? Tilhører han kirken?
Det kan man si.
Er butikken stengt for meg, mens han får spesiell soldatrabatt?
Si til ham at elevene ikke må bli tatt av japanerne.
For da har mennene mine dødd forgjeves.
Hva feiler det deg?
Jeg skal hjelpe dere. Jeg er blitt prest.
Slutt. Det passer seg ikke nå.
Ingen penger. Du vil bli reddet. Jeg skal frelse sjelen din.
Jeg tilgir deg syndene dine i kveld.
Velsignet er du blant kvinner, velsignet er leppene dine...
Velsignet er dine øyne og hofter...
- Slutt! - Dine bein, dine smekre linjer.
Slutt!
Slutt nå!
Dette er kjærlighetens hus, ikke krigens. Ut herfra.
- Hvem er han? - En idiot. Blås i ham.
Da går jeg nå.
Der ser du. Jeg er eneste mannen for deg.
Du er en idiot! Var det ikke for det utenlandske ansiktet ditt,-
- ville jeg aldri se på deg. - Hardere!
Jeg kunne aldri falle for deg.
- Kom hit. - Ikke rør meg!
Herlig. Jeg nyter å se deg gå.
Jeg elsker å se den rumpa. Mo!
Mo!
Den natta gikk ikke Major Li langt.
Han sov i papirbutikken tvers over gata.
Han kunne ha skiftet til sivile klær og flyktet.
Dere slipper ikke inn!
Lille venn, vi skal verken drite eller pisse der inne.
Vi vil bare vaske oss. Det gjør vi alltid før sengetid.
Sengetid?
Morgen for dere er natt for oss.
Lille søster...
- Vil dere ha bråk? - Baderommet er for folk.
- Er vi ikke folk? - Dere vet hva dere er!
- Så frekt! - Vi deler ikke bad med dere!
For et humør!
Gå tilbake til rottehullet deres!
- Hva pokker? - Så ydmykende!
Den lille tøyta syns vi er skitne.
- Det er dere som er tøyter! - Pass deg!
- Vil dere se et slagsmål? - A ja?
Jeg trodde du bare sloss for Mo.
Vi drar ned buksene på deg og ser hva du har å fare med!
Ikke rør meg, skitne ludder!
Vi skal se om du virkelig er renere enn oss.
Urettferdig!
Jeg kan knuse deg med bare rumpa. Nå går jeg inn!
Du får ikke lov!
Slutt å slåss! Hva er det som foregår? Slutt!
Hva gjør dere? Er dere gale? Vi er bare barn!
- Nok! - Nei!
Dere slipper ikke inn!
Ned i kjelleren!
Ransak området!
Spre dere!
Skynd dere til kjelleren!
Skynd dere!
Ikke lås! Slipp inn jentene!
Fort!
Ikke rør dere!
Løytnant Asakura! Kom hit!
Gå ovenpå!
Fort, flytt bokhylla!
Det er jenter her! Let overalt! Ta dem levende!
Løytnant Asakura! Kom hit! Vi har jomfruer!
Fort!
Stopp!
Jenter!
Stopp! Stopp!
Stopp!
Dette er Herrens hus! De er barn!
Dere bryter både menneskenes og Guds lover!
Ingen soldater her! Dere har ikke rett til å være her!
Som prest befaler jeg dere i Guds navn å gå herfra!
Jenter, kom opp hit straks og still dere bak meg!
Dere er hedersmenn! Oppfør dere som det!
Jeg skal ete dere opp!
Slutt!
Slutt! Slutt!
Kinesiske soldater!
Ta dem! Kom igjen!
Samling utenfor! Forbered dere til kamp!
Krypskytteren er tvers over gata! Til venstre!
Det er en felle! Finn fienden!
Fanken, han er i huset der!
Bruk håndgranater!
Bak oss! Fyr!
Fortsett!
Ild opphør!
Vent!
Fyr!
Første tropp til bakporten!
Andre tropp til frontporten!
Oberst, han har jobbet for veivesenet.
De fleste veiene er ødelagt. Han kan komme til nytte.
- Snakker han japansk? - Ja.
Har soldatene våre nettopp vært her?
- Er du kirkens prest? - Ja.
Da vil jeg be om unnskyldning på soldatenes vegne.
Prøv å forstå at i krig-
- er en viss beklagelig oppførsel uunngåelig.
Kirken din er svært vakker.
God dag.
Er dere elever her? Beklager at vi har vært til ubehag.
Ikke gjør barna mer vondt.
Selvsagt ikke. Mitt navn er Hasegawa.
Jeg har ansvaret for sikkerheten i dette området.
Ikke vær bekymret for kirkens og elevenes sikkerhet.
Jeg ber om unnskyldning, men jeg har ingen tillit til det.
- Ingen forsikring. - Jeg garanterer det.
Jeg setter væpnede vakter utenfor kirken til å beskytte dere.
Det er for tiden ikke mye mat i Nanjing.
Jeg håper elevene skal slippe å sulte.
Får jeg lov?
Fjellene der vijaktet på kanin
Elvene der vi pleide å fiske
Ennå, den dag i dag
er min sjel nært knyttet til
Mitt uforglemmelige hjem
Takk.
Likte du det?
Det er en japansk folkesang. "Mitt hjem."
Den handler om fjellene og kaninene, og elver fulle av fisk.
Det er verdens vakreste sang for de som lengter hjem.
Er elevene flinke til å synge?
- Veldig flinke. - Bra.
Jeg kommer tilbake om noen dager for å høre på dem.
- Hvorfor? - Ingen spesiell grunn.
Jeg er bare musikkelsker. Fader, vi ses snart igjen.
Jeg håper dere ikke blir ensomme når dere begraves sammen.
Fader John... Du forlater oss vel ikke?
Vi skulle ikke ha inntatt kjelleren deres. Tilgi oss.
Hadde vi ikke kranglet med jenta, ville hun levd ennå.
Alt er vår feil.
Takk.
Hvorfor ikke svare Shu?
- Hun kalte meg fader John. - Vi trenger deg.
Jeg er begravelsesagent.
- Du er prest. - Nei.
Hvis vi har prest, våger kanskje ikke japanerne å...
- Du er prest. - George, kutt ut.
Jeg er ikke prest. Jeg ble her fordi jeg lette etter pengene deres.
Og fordi det er den beste senga jeg har sovet i på årevis.
Jeg er ikke her fordi jeg er prest. Jeg er ingen prest!
Det er jeg ikke. Jeg leste katekismen som barn.
Iblant husker jeg det når jeg er full, noe jeg er så ofte jeg kan.
Vil du ikke være prest, får du si det til jentene selv.
Din lille dritt!
Du er det.
Vi hørte hva som skjedde i dag. Så du blir?
Ja.
Du var et fyllesvin i går kveld.
Men det du gjorde i dag gjør deg til en helt.
Jeg ber om unnskyldning for i går kveld.
Ja...
Jeg kan ikke la dem være alene. Den lille dritten er flink til å...
Forstår du?
Hva tror du japanerne vil gjøre?
Er de virkelig her for å beskytte elevene?
Vi trodde du skulle hjelpe oss ut av Nanjing.
Men nå må du jo bli her og være prest.
Ja visst... Prest.
Jeg kom for å si at tilbudet står ved lag.
Vi vil ennå at du hjelper oss straks de japanske vaktene er vekk.
Damene har veddet. De sa: "Helt eller ei,-
- du er sjanseløs mot en skjønnhet som meg."
Ikke vær så innbilsk.
Vi får se.
Liker du det?
Jeg har bare én streng. Det lyder som en tiggervise, bare verre.
Du er Pu Sheng. Er du fra Pu-området?
Familien min også er derfra.
Når du blir frisk, skal vi gå til det største dansestedet-
- og se på de peneste jentene. - Takk.
Min lille venn, ikke takk meg, gift deg med meg.
Jeg kan jobbe på åkrene med deg.
Jeg har ingen åkrer.
Hva har du, da?
Jeg har ingen ting.
Jeg skal spille lutten min hver dag, mens du strekker ut en skål.
Vi tigger mat og forsørger moren din.
Jeg har ingen mor. Alle i familien min er døde.
Hadde du bare blitt med meg, ville ikke dette ha skjedd.
Du var så sta og nektet å dra uten klassen din.
Hvordan kunne jeg skaffe så mange båtbilletter?
På grunn av deg blir jeg i Nanjing.
Si meg...hva er dette?
Forklar hvorfor du gjør dette.
Gjør jeg det ikke, overlever jeg ikke.
Jeg gjør det for din skyld. Du må tro meg...
Jeg ville aldri gjøre noe galt. Min datter...
Jeg skal sørge for at du kommer vekk herfra.
Ikke rart det ikke fantes billetter. Forræder!
Jobber du for japanerne?
Jeg kan ikke redde noen andre.
Jeg kan bare prøve å redde meg selv. Jeg gjør mitt beste.
Tror du det er lett å arbeide for japanerne?
Jeg forstår, det hjelper oss. Hva er planen med datteren din?
Jeg prøver å utnytte mine japanske kontakter-
- til å få datteren min ut av byen.
- Ikke til frisonen? - Det er slett ikke trygt der.
Hva er planen din for resten av jentene?
Mr Meng... Jeg har denne lastebilen.
Med godt verktøy kan jeg få start på den. Kan du hjelpe meg?
Jeg har en liste her.
Jeg trenger dette verktøyet. Kan du skaffe meg det?
Du er den eneste som kan.
Jeg trenger dette verktøyet.
Ta denne. Ta den.
Hvis jeg fikser bilen... Hvis jeg fikser den, hva skjer da?
Hvordan kan jeg vite det?
Vent! Hvis jeg fikser bilen, hva trenger jeg da?
- En tillatelse, selvsagt. - En tillatelse?
- Trenger jeg en tillatelse? - Ikke se på meg.
Det er for farlig.
Hvis du klarer å fikse bilen, hvordan kommer du forbi vaktene?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hvor lenge vaktene blir her.
Men jeg vil ha den reparert til de drar.
Du kan visst mer enn bare å drikke.
Ja.
Hun liker ikke å se oss sammen. Hun er forelsket i deg.
Hva?
- Jeg var som henne en gang. - A ja?
Jeg levde i kloster i seks år.
Var det der du lærte deg engelsk?
Hva skjedde?
Det er bare nok en tragisk historie.
Det interesserer ikke et flyktig bekjentskap som deg.
Jo. Fortell.
Fortell.
Det var ikke meningen at jeg skulle bli som dette.
Nå vel...
Vet du hva? Jeg var best i klassen i engelsk.
Men alle gjorde narr av meg, sa at jeg var tilgjort-
- og at jeg oppførte meg som om jeg var dronningen av England.
Det var ikke det du skulle fortelle, men...
Dronningen av England? Så du er ikke det, altså?
Jeg som trodde...
Akkurat som Shu var jeg forelsket i noen.
Men han var en ung og pen kar-
- med vidunderlig vakre øyne.
Ikke en skitten, skjeggete mann som deg.
Ja vel...
Det er råttent.
Hva sier du?
- Søster... Skynd deg. - Pu Sheng, jeg er her.
- Torden... - Hva prøver du å si?
Regn...regn...
Hvilket regn? Det er døden som gråter for deg.
Hveten tørker utenfor.
Ikke la den bli for våt.
Soldaten offiseren kom med, han var på vår alder.
- Hvilken offiser? - Han som reddet oss forleden.
Han gjemte soldaten i kjelleren og kvinnene pleide ham.
De kvinnene fra bordellen er ikke så verst likevel.
Hvor er Dou?
- Lan er også borte. - Er hun?
Jeg har ikke sett dem på en stund. Er de i kjelleren ennå?
Har noen sett Dou?
- Dou og Lan lurte seg ut. - Hvordan? Hvor gikk de?
Dou ville få tak i strenger for å kunne spille for Pu.
Hun sa hun hadde et stritt liv og at han var som en bror for henne.
Hun ville spille noe fint for ham, men én streng dugde ikke.
Lan, da? Hvorfor gikk hun?
Hun sa hun hadde glemt øredobbene sine.
Hvordan kom de seg forbi vaktene?
Jeg vet ikke hvordan de kom seg ut. De gikk mens det var mørkt.
Dou sa at om hun ikke gikk snart, så ville det bli for sent.
- Hvorfor hindret du dem ikke? - Jeg klarte ikke!
- Hva har skjedd? - Dou Kou og Xiang Lan lurte seg ut.
Dou og Lan? Hvordan? Hvordan kom de seg ut?
Jeg vet ikke.
- Vet du når? - Nei.
- Hvor gikk de hen? - Til bordellen for å hente strenger.
- Dere vil jeg skal finne dem? - Ja.
- Yo Mo, det er ikke sikkert de... - Vær så snill.
Vær så snill...
Det er tryggest for meg, så jeg skal prøve.
Jeg skal prøve. Hvis de lar meg få gå.
Lys. Mat. Vi har ingen mat. De trenger mat.
Ingen sang uten mat.
Hasegawa ba jentene synge.
Synge. Jentene. Hasegawa ba...
Men uten mat, ingen sang. Og lys til Hasegawa.
Jeg henter mat, jentene synger. Hasegawa fornøyd. Ja?
Jeg går nå. George, du blir ikke med.
Jeg henter mat, ja?
George, du blir ikke med. Gå inn igjen.
Ja? Gjøre Hasegawa glad.
- Gå. - Bra. Jeg går. Takk.
Får han forlate bygningen?
Jentene slipper ikke ut. Han er jo prest.
Terry?
- Terry! - John?
Jeg prøvde å komme tilbake, men jeg ble forhindret.
Jeg prøvde. Beklager.
Jeg trodde...at du var død.
Jeg leter etter to kvinner i blanke kjoler. De er i knipe.
Hvorfor er du kledd sånn?
Jeg ble full og da jeg våknet, var jeg kledd sånn.
- Hvem er han? - Det er George. Har du sett dem?
- Hvem? - Kvinnene.
- Kvinner ligger i hauger i gatene. - Har du sett dem?
Nei, jeg har ikke sett noen kvinner. Det er ikke trygt å lete nå.
Kan du skaffe verktøy? Jeg må reparere en lastebil.
Jeg må hjelpe George, noen jenter og noen prostituerte.
Tuller du? Prostituerte, lastebiler og verktøy...
Jeg vil ikke dø i Kina. Jeg stikker nå.
- Drar du fra Nanjing nå? - Blir du med?
En båt venter på oss.
Jeg drar nå. Kom, hvis du vil bli med.
Det er siste sjanse.
- Nei, jeg må finne dem. - Tuller du med meg?
Vi ses, Terry! Vi ses!
Ta av deg kåpa! Skynd deg!
De løp den veien.
Der ligger kåpene deres.
Det er ungpikekåper. De kan ikke ha kommet langt.
- A nei! Jeg har mistet strengene! - Glem dem.
Nei, jeg må finne dem.
- Der borte! - Ikke skyt!
Lan! Lan!
Bli der!
Ditt ludder! Faen ta deg!
Vi tar oss av henne siden. Først tar vi den andre. Kom!
Her er hun!
- Hvorfor er jeg alltid sist? - Du skulle ikke skutt hun andre.
- Urettferdig. - Skynd deg.
Til helvete med dere alle!
Ditt ludder! Du bet meg! Jeg skal drepe deg!
- Idioten ble bitt! - Hold deg til de døde!
Er det...? George, er det?
Er det hun?
Bli der.
De var på vei tilbake.
Det var vel et vådeskudd. Kanskje. Jeg vet ikke.
Jeg tror ikke de måtte lide.
Jeg tror ikke det.
- Er det sant? - Ja.
Han sa at Dou og Lan ble drept av et vådeskudd...
At de ikke måtte lide.
Kom inn.
George... Kom inn, George!
Det er meg.
Jeg har bare to minutter. Vakten slapp meg inn til slutt.
Verktøyet du trenger.
Takk.
Hør godt etter. Tillatelsen var til datteren min.
Men jeg får ikke realisert planen min.
Nå er du mitt eneste håp.
Japsene stoler ikke på meg lenger. Du er fra Vesten, kan hjelpe henne.
Datteren min vil ikke dra uten klassen sin.
Prøv å finne en måte å få henne vekk herfra på.
Tillatelsen gjelder kun i kort tid.
Når dere slipper ut av kirken, må dere dra vestover.
Der går det en vei ut av byen.
- Jeg må gå. - Takk, mr Meng.
Er det noe annet du kan hjelpe oss med?
Beklager, John. Jeg overlater datteren min til deg.
Jeg lovet moren hennes å passe på henne.
- Ja vel. - Jeg ber deg...
Mr Meng, takk for dette. Du er et godt menneske.
I min datters øyne er jeg ond, en forræder.
Nei. Takk.
Mossie, da. Katten hennes rømte. Hun leter etter den.
Bra.
Dere synger vakkert.
Har jeg ikke sagt at du ikke får komme ut?
Oberst, denne eleven har mistet uniformen sin.
Ettersom vi ville se finest mulig ut i dag,-
- ba vi henne la være å delta i opptredenen.
Unnskyld forstyrrelsen.
Fader, jeg har gode nyheter.
I morgen feirer vi en vellykket erobring av Nanjing.
Ærede fader, på vegne av mine overordnede-
- vil jeg invitere kirkekoret til å synge og feire med oss.
Her er formell invitasjon.
De vil vi skal synge på festen i morgen.
En meget sjenerøs invitasjon, mr Hasegawa.
Men barna kan dessverre ikke delta.
- Hvorfor ikke? - De er svært unge.
Det passer seg ikke at de deltar på en voksenfest.
Som vergen deres er det mitt ansvar.
Vi takker så mye.
Beklager, det er ordre ovenfra. Jeg må adlyde.
Jeg ber deg tenke på jentene.
Du er åpenbart en dannet mann. Sist spilte du en vakker sang-
- for mennesker langt hjemmefra. Du savner elver og fjell...
Elevenes hjem er utslettet. Fins ikke lenger. Ikke noe er igjen.
De gjennomgår et helvete.
Med denne invitasjonen ber du dem feire det.
Jeg vet at du forstår. Med all respekt:
Jeg kan ikke tillate det. Jeg anser det som brutalt.
I morgen ettermiddag kl fire henter en bil elevene.
- Jeg utfører en militær ordre. - Mr Hasegawa...
Fortell hva som skjer på en slik fest.
Mr Hasegawa!
Du sa at vaktene var der for vår sikkerhet.
Har du holdt jentene innelåst til festen?
Barna kan ikke komme.
Mr Hasegawa!
Barna kan ikke komme!
En, to, tre, fire, fem, seks, sju-
- åtte, ni, ti, elleve, tolv, tretten.
Alle...må komme.
Fader John?
Hva vil japanerne vi skal gjøre?
- Vil de at vi skal synge? - Ja...
Jeg er ikke elev. Jeg trenger ikke gå.
Jeg er ingen elev. Jeg går ikke.
Du må. De talte deg!
- Jeg går ikke uansett! - Du må.
Nå sier du at du ikke er elev. Hvorfor sa du ikke det tidligere?
Slutt å stirre på meg! Spar det sinnet til japanerne.
Tror dere virkelig dere ble invitert for å synge? Sikkert!
Hva tror dere de gjør dagen lang? De myrder, brenner ned og voldtar...
Skjønner dere? Bare gå, om dere vil. Jeg gjør det ikke!
Mossie, ti stille!
Dere er så ekle mot meg. Jeg vil ikke gå dit!
Det er ikke sant, det hun sa.
De soldatene er ikke som de andre.
De er utdannet. De er offiserer.
De er gentlemen.
Jeg har selv vært på liknende tilstelninger.
Det er hyggelig og elegant. Det er...en fest.
Det er mye fint på en fest. Kaker, blomster, sjokolade, dans...
Alt sånt som er hyggelig.
Ikke tenk på det hun sa.
Jeg er elendig til å danse.
En dag kan kanskje en av dere lære meg. Det ville vært hyggelig.
Ikke tenk på det der engang, for det er ikke sant.
Jeg...løy for deg også.
De to som skulle hente strenger... de ble ikke skutt.
Jeg er lei for det. Du visste det nok alt.
Ja.
Iblant er sannheten det siste vi vil høre.
Jeg hørte hva du sa til jentene. Hva vil du gjøre?
- Jeg må få start på lastebilen. - Og så?
Jeg har en idé. Jeg kan kanskje redde en av dem.
- Med din hjelp. - Hvordan?
Japanerne trodde Mosquito var en av jentene.
Hvis hun lurte dem, kan vel jeg også.
Nei. Hvis du mener det jeg tror...nei.
Det blir ikke aktuelt.
Akkurat som dem var jeg i kloster i seks år.
I motsetning til dem ble jeg voldtatt av stefaren min da jeg var 13 år.
Da jeg var på deres alder, måtte jeg ta imot de første kundene mine.
Jeg vil ikke at de skal oppleve det.
Men jeg kan ikke la deg gjøre det, Mo.
Jeg kan ikke tillate det.
Hva gjør du? Gå inn igjen.
Du skal ingen steder. Gå inn!
Hva gjør du? Gå tilbake!
Gå tilbake!
Jeg går først. Husk hvem dere har foran dere.
Vi går i denne rekkefølgen.
- Fins det ikke en bedre løsning? - Nei.
Vi lar ikke japanerne skade oss igjen.
Jenter! Shu! Vent!
Kom ned nå. Så, så... Hold dere unna.
Ikke gjør noe dumt. Helvete er fullt, hvorfor fylle det opp enda mer?
Shu, ikke gjør det. Du får ikke.
Vi må ikke kaste bort livet vårt. Det er en hellig gave.
Vi har ingen rett til å kaste det bort.
Gå vekk!
Greit, vi går vekk. Vi går vekk.
Kom opp!
Skulle vi ikke hoppe sammen?
Kom opp! Kom opp!
Shu, jeg har en idé. Jeg går i stedet for deg.
Be dem komme ned. Jeg går i ditt sted.
Hørte du? Jeg går i ditt sted!
Hvem skal gå i stedet for hvem?
- Jeg går også i ditt sted. - Vi også.
Vi takler japanerne. Vi beskytter dere.
Vi skal beskytte dere.
- Vi lar dem ikke skade dere. - Hører dere?
- Vi går i stedet for dere. - Ikke hopp. Kom ned!
La oss snakke om forslaget mitt.
Det er bra. Jenter, kom ned. Det er et godt forslag.
Vi kan lure japanerne. Det blir morsomt. Kom ned.
Kom ned og tenk på det.
Vi kan klare det.
Vi sa det bare for å få dem ned derfra.
Dere skulle ikke ha løyet for dem. Hua, husker du ikke?
Hadde ingen løyet for deg, ville du ikke havnet på bordell.
Ti stille, Mosquito. Jeg er ikke dum.
Uansett, så må du gå. De talte deg.
Så sant de ikke er gale, så dreper de oss ikke.
De vil bare more seg. Det er jobben vår.
Vi har opplevd alle slags menn.
Bare vi kommer levende derfra, finner vi en måte å overleve på.
Ling, tror du at jentene kan håndtere japanerne?
Om de kommer levende fra det, vil de ikke kunne leve videre.
Det er ikke verdt det. Vi fikk ikke bruke badet deres engang.
Likevel skal vi ofre oss for dem?
Om ikke Shu hadde løyet for japanerne forleden,-
- hva ville da skjedd med oss?
Husker dere hvordan vi beskrives i det gamle diktet?
"Horer bryr seg ikke om at nasjonen faller..."
"De synger og danser mens andre dør."
Du er ikke så dum likevel. Jeg er imponert.
Mo lærte meg de linjene.
Vi skal selvsagt huske diktet som kritiserer oss.
Men jeg syns at vi burde gjøre noe heroisk.
Endre det gamle synet på oss.
Mo, andre sier at jeg alltid gjør det du gjør.
Vi deler samme liv.
Hva du enn bestemmer, så er jeg med på det.
- Jeg også. - Regn med meg.
Mo, vi har jobbet sammen i tre år.
Du var alltid mer populær enn meg. Du har alltid sett ned på meg.
Og jeg har aldri respektert deg heller.
Men i dag er jeg enig med deg.
Jeg syns at vi alle skal gå, så vi kan passe på hverandre.
Du har rett. Folk kaller horer hjerteløse.
Så la oss gjøre noe ærefullt i morgen.
Alle går.
Hvordan vil japanerne behandle dem hvis de går?
River de klærne deres i stykker?
Slår de dem?
Tenk om japanerne...voldtar dem.
Tuller dere? Nei.
Har dere sett de kvinnene? Japanerne er sjanseløse.
Kvinnene er fryktinngytende.
Modige, elegante, dyktige.
De har en karakterstyrke jeg knapt har sett.
Japanerne... de er bare amatører. Amatører!
De kvinnene...de er profesjonelle.
Fader John, hva gjør de egentlig?
De elsker og hater akkurat som oss andre.
De vet kanskje mer om det enn noen av oss.
Om de kvinnene sto ansikt til ansikt med selveste djevelen,-
- ville de ha ham i sin hule hånd. De der idiotsoldatene?
Syns dere de er nifse? Det er de ikke.
Er noen nifse, så se dem for dere på do, med buksene nede.
Forestill dere det. Da er de ikke mye nifse lenger.
Kvinnene... og dere jenter...
Dere har en styrke og en skjønnhet som aldri dør.
Så ikke bekymre dere for dem.
Ikke bekymre dere for dem.
Men de ser jo slett ikke ut som oss.
Hvordan kan de da gå?
Det er der jeg kommer inn.
Det er ikke mye jeg er flink til, men det er noe jeg kan.
De vil se ut som tvillingene deres.
Bare vent og se.
Fader John, jeg tok feil.
Jeg beklager.
Du trenger ikke beklage. Det er ikke nødvendig.
- Nei, jeg tok feil. - Hva er det?
Straks hun kom hit, følte jeg meg ille til mote.
Jeg trodde at hun var et dårlig menneske.
Jeg trodde faktisk dere begge var dårlige mennesker.
- Det gjør ikke noe. - Jeg vil be henne-
- om unnskyldning. Og deg også.
Det trenger du ikke gjøre.
Du har ikke noe å unnskylde deg for.
Jeg hadde sett mange be før, men Johns rygg -
- da han ba den kvelden skulle følge meg resten av livet.
De har med seg nye drakter.
De gamle draktene var ødelagt, så vi tok med nye.
Fader Ingleman ville at vi skulle ha dem til jul.
- Sikker på at det går bra? - Ermene er korte. Prøv.
Storesøster.
Jeg kan ikke kneppe den igjen.
Matmangelen har gjort meg tynnere.
Du har ikke en elevkropp, heller kroppen til en amme!
Jeg vet hvordan vi kan lure japanerne.
Vi tar gardinene til hjelp.
Vi klemmer sammen brystene, så de ikke strutter!
Hva gjør vi, George? Hva gjør vi?
Lærer ikke guden deres dere at vi alle er født like?
Jentene og kvinnene bytter plass.
- Hva ville du ha gjort? - Vi må.
Hva skal vi ellers gjøre?
Han ga meg disse armbåndene for at jeg skulle bli med ham.
Jeg stolte ikke på ham, så jeg gjorde det ikke.
Men det burde jeg ha gjort. Det var dumt.
Enda dummere å ha dem på når du treffer japanerne. Legg dem igjen.
Ja vel, de er dine nå.
Da jeg var på din alder, hadde jeg alt tjent utallige menn.
Lillesøster, husk å gi tilbake denne siden.
Jeg skal kjøpe meg ut av kontrakten.
Storesøster, jeg er så lei meg.
Lev et godt liv for min skyld.
Jeg har ingen verdifulle ting. Katten er alt jeg har.
Den rømte nylig.
Lillesøster, lov meg å finne den igjen.
Husker dere Dou? Ikke stort høyere enn dere.
Ta godt vare på den. Den er Dous liv.
Hun ville spille "Qin Huais skjønnhet", det ble hun drept for.
Er det en vakker sang?
Kjenningssangen vår på Jade Paradise.
Skal vi synge den for Dou? Det var siste ønsket hennes.
Vi synger den for jentene, så de får et fint minne om oss.
Jeg har noe å fortelle
La meg gjøre det med sang
Jeg håper at dere alle her
Har tålmodighet til å lytte
La meg synge legenden om Qin Huai-floden
Langsomt og lidenskapelig
For alle og enhver
Helt siden fordums tider
Har floden grasiøst rent gjennom her
Den er stoltheten i sør
Den er Nanjings pryd
Vandre rundt i det berømte Zhan-palasset
Nyt den fantastiske arkitekturen
Se på tranekolonien
Strømmende vann overalt
Det er sånt et paradis
Mo...
Så søt du er!
Kan du legge deg ned?
- Jeg er ikke vant til... - Folk som kan sitte?
Nettopp. Går det bra?
Jeg forstår, ingen fare.
Nå, hvordan skal det være?
- 14 år? - Gjerne 13.
Fram til jeg var 13, var jeg snill pike.
Ja vel. Da sier vi 13.
Jeg klipper håret rett og kort.
Jeg har en idé. Jeg tror det blir vakkert.
Vi trenger denne. Perfekt.
Ja vel.
Sånn som du er nå,-
- sånn liker jeg deg best.
Jeg ser deg.
Jeg ser alt du har gjennomgått.
Og alt det vil jeg ha, Mo.
Jeg vil ha alt.
Jeg elsker det. Jeg elsker alt sammen.
Skal du forelske deg i meg?
Det har jeg alt gjort.
Hvordan gjør man dette?
Beklager, det er ikke mine klær.
Jeg vil love deg noe.
Når krigen er over, skal jeg finne deg-
- og ta deg med hjem.
Nei.
Etter denne kvelden-
- vil ikke kroppen min være min lenger.
Ta meg med hjem nå.
Han kan skru klokka tilbake. Fem-seks år er klippet bort.
Tre klipp til, så blir vi spebarn og kan begynne livet om igjen.
Har du spurt hvor han har lært sånt?
Mo, be ham klippe oss også.
- De vil også bli som nye. - Med glede.
Jeg står gjerne til tjeneste.
- Her... - Dere må ligge der.
Han er jo begravelsesagent, han pleier å jobbe med døde.
Er det..? Det er sånn jeg jobber. Beklager.
- Han håper det går bra. - Samme, det.
Jeg vil se ut som en søt skolepike. Gi meg en kappe.
Han har så myke hender. Jobber han virkelig med døde?
Vi kommer til å sovne. Vekk oss når det er vår tur.
- Har du alltid holdt på med dette? - I fem år.
Du er veldig flink.
Det er viktig. Det er viktig for meg.
Før datteren min døde,-
- måtte jeg love henne å gjøre henne vakker igjen.
Det var første gangen.
Det er viktig.
- Det er et viktig arbeid. - Så trist.
Hun ville ha blitt 12.
- Som jentene. - Ja.
Han er fantastisk!
Om bare mamma hadde levd.
Hun ville ha elsket å se meg sånn.
Hun sa at vi aldri ville få en student i familien.
Men nå studerer du, som meg.
Mamma ville ikke kjent igjen meg heller.
Selvsagt ikke. Vi er ikke noe studentkor.
Vi stiller oss opp. La ham se om vi ser ut som elever.
Du trenger ikke telle. De er bare 12.
Det mangler en.
Hvor mange sa japanerne?
Hvor mange?
- 13. - Hvor mange?
13. Vi har bare 12 her.
For en dårlig spøk.
- Ei av jentene får bli med. - Alt er forgjeves.
Jeg går.
- Hva sa han? - Jeg går.
- George... - Han sa at han kan gå.
- Hva snakker du om? - Du er jo gutt!
Fader Ingleman ba meg beskytte jentene.
Men jeg er udugelig. Jeg er ille.
Hva så, om vi mangler en?
Vi sier en døde av sykdom.
Bestemor sa japanerne ikke kan telle.
Vi kan ikke gjøre det. Japanerne er lure!
De gjennomsøker huset. Da er jentene ferdige!
Det er ikke noe du kan gjøre. De ser at du er gutt.
Ja, det er for åpenbart.
Det er kort vei fra kirken til bilen. Er jeg sminket og går bak dere,-
- med hodet senket, vil de ikke merke noe.
Mangler en, finner japanerne det ut. Da blir det bråk.
Du er flink til å sminke. Du kan hjelpe meg.
George, så flink er jeg ikke.
- Visst kan du! - Slutt. Det går ikke.
Fra kirken til bilen, et kort stykke.
Du er flink til å sminke. Hjelp meg.
Jeg bøyer hodet.
Visst går det. Det er bare et kort stykke.
Du kan. Visst går det.
Du skjønner hva som kan skje?
Ja, det gjør jeg.
Jeg gjør det fader Ingleman ba meg om.
Utrolig.
Jeg tror jeg hører hva faderen sier akkurat nå.
- Gjør du? - Ja.
- Hva sier han? - Jeg tror at han sier-
- at du har gjort en fantastisk... en fantastisk jobb-
- med å passe på jentene, og at du er et godt menneske.
Jeg tror også at han spør:
"Hva pokker gjør du med den fæle parykken på hodet?"
- Ja. - Takk.
Dette var siste gangen jeg så George Chen.
Da han var seks år og nesten ihjelsultet,-
- reddet fader Ingleman ham.
Han ringte i kirkeklokkene, feide golv, jobbet på kjøkkenet.
Vi pleide å le av ham-
- når han snakket engelsk, eller Nanjingdialekt.
Du forstår at du ikke kan bli med helt fram?
Du må finne en måte å rømme på før det.
Du må hoppe fra bilen eller lastebilen.
Vent til den sakker farten, da skal du hoppe.
- Jeg hopper ikke. Ikke lær meg. - Hvorfor ikke?
Hvis jeg hopper, finner japanerne ut sannheten.
Jeg blir med hele veien. Det gir dere mer tid,-
- deg og jentene, til å forlate kirken.
Ikke la dem se våpnene.
Rolig, vi tar minst et øye.
Har du også noe?
Jeg er her i henhold til ordre for å hente elevene.
En gavepose fra troppene våre. Vennligst ta imot den.
- Hva gjør du her? - Herr Kato.
Har du snakket med oberst Hasegawa?
Datteren min trenger ikke bli med, vel?
Ordren er fra kommandanten. Hasegawa har ikke noe med det.
- Gå. - Herr Kato, du lovet å hjelpe.
Hold kjeft!
Kommandanten bestemmer.
Se. Han har sendt tropper hit for dette.
- Vi kan ikke gjøre noe. - Men vi hadde jo en avtale.
Jeg har gitt deg alt jeg eier og har. Herr Kato, du lovet!
Når tok jeg eiendelene dine?
Det var til militære utgifter.
Da ber jeg deg om lov til å se datteren min en siste gang.
Jeg er ingen elev! Jeg vil ikke bli med!
Jeg er ingen elev! La meg gå!
Er ikke det datteren din? Hva sier hun? Hvorfor skriker hun?
Jeg vil ikke bli med! Jeg er ingen elev!
Jeg vil ikke dra!
Nå har du sett datteren din.
Nå drar vi!
Shu, kom her.
Faren din er en bra mann.
Vi hadde aldri klart dette uten ham.
Han er en bra mann.
Pass beina.
John sa at det han beklaget mest,-
- var at vi ikke rakk å gi far en ordentlig begravelse.
Får jeg passere med den?
Hva er i lastebilen?
Tomme vinkasser. Fire av dem er fulle.
Utsøkt vin. Her. Ser du?
Argangsvin. Vil du ha?
Apne!
Disse her... Ta dem.
Jeg vet ikke hva som skjedde med kvinnene fra Qin Huai-floden.
Jeg rakk ikke å lære navnet på alle.
Jeg så ikke da de ble hentet av japanerne.
Jeg pleier å forestille meg at jeg står ved det store vinduet-
- og ser nok en gang når de kommer til oss.